vývrt hlavně
Nazdar pistolníci strojaři. Reaguji sice s několikaletým zpožděním, ale možná to i v budoucnu může někoho zajímat. Můj příspěvek neberte jako návod, ale pouze jako informaci - že to jde a jde až překvapivě snadno. Ještě dodávám pro příliš zvídavé, že popisovaná konstrukce byla mého kamaráda, který již dávno zemřel a mně z toho zbylo jenom pár fotek.
Samozřejmě že drážkovat díru upraveným výstružníkem nebo podobnými nástroji je nesmysl - pro nepřesnost výroby a enormní tažné síly. Výroba několikabřitého stavitelného protahováku je v hobby podmínkách nereálná. Ve finále by se hlaveň musela restrukturalizačně žíhat a rovnat.
Jediná reálná metoda je metoda škrábáním po jedné drážce - tj. stovky průtahů na drážku - tedy výroba pracná a zdlouhavá, ale velice spolehlivá, přesná a dává skvělé výsledky.
Vstupní materiál: Nemá cenu díru pro hlaveň vrtat - je to práce navíc (i když dlouhým vrtákem to jakžtakž jde, ale je to opět práce zdlouhavá a pracná a vrták musí být dokonale nabroušený). Cena vyvrtávacích tyčí je astronomická a u malého ø a velké délce vrtání stejně uhne - tedy rovnat "na průhled". Na trhu prodávají přesné silnostěnné trubky od ø 3 mm v různých obstojných kvalitách materiálu - sice to není (po staru) třída .15, je to třída cca .12 - tedy obstojná ocel. Tedy materiál je třeba získat již předvrtaný. Na rozměr "před vystružením" se opatří vrták příslušného rozměru (podle ø o 0,1 až 0,2 mm menší), nejlépe s dlouhou stopkou, stopka se stočí, na těsno nasadí do díry prodloužení vrtáku a zakolíkuje. Prodloužení se musí v souběžné lunetě stočit na rozměr vrtáku. Vrtá se pomalu za vydatného mazání a vracení vrtáku kvůli šponám. Nemusí se snad podotýkat, že větší soustruh je nezbytný a točná délka mezi hroty zhruba odpovídá možné délce hlavně. Vrtá se v kleštině, vrták neuhne - je veden předchozí dírou. Potom se musí díra vystružit na přesný rozměr (doporučuje se o 0,01 mm menší ø). Výstružník "na míru" se v obchodě nesežene, použije se s dostatečnou přesností stavitelný výstružník, který se musí opět prodloužit (nevařit - neničit - tenčí trubku splácnout do 4-hranu) a po setinkách přidávat. Tím se vytvoří rozměr v polích. Nezbytné je kvalitní měřidlo - ideální je "dlouhé" subito, ale lze si i vytvořit jednoúčelový kalibr s dobrou a zmetkovou stranou - na měření postačuje mikrometr. Rozměry díry v polích musí odpovídat příslušné normě, povolená tolerance je +0,03 mm (asi do roku 1970 byla tolerance +0,05 mm). Jednu setinu třeba ponechat na zalapování pole. Nehledat v tom žádnou vědu: do podélně rozříznuté tyče se vloží a obtočí šmirgl a postupně od hrubého až po jemný lze vytvořit axiálním posuvem na poli téměř zrcadlo. K dokončení lze použít i brusné pasty a plstěný vytěrák hlavní. Třeba nezapomenout, že hlaveň se vyrábí na každé straně alespoň o 20 mm delší - vyústění děr při ruční práci má již větší rozměr, a proto se ve finále konce odříznou. Pro další škrábání je nezbytné si na materiálu vyznačit - vyrazit značku, kde je začátek (čelo hlavně), protože v tom samém směru pak bude procházet střela - nesmí opačně. Nyní je hlavňovina finálně vyrobená v polích a dále do nich již nebudeme sahat.
Potom je třeba vyrobit škrabák. Nástroj se zdá býti složitý, ale ve skutečnosti to je práce tak na 3 hodiny klidné práce za dlouhých zimních večerů. Není k tomu třeba moc věcí - nějakou stopkovou frézu, vrtáky, výstružníčky na díry a drobné na kolíkování 1:50, závitníky s jemným stoupáním a veliký kus trpělivé a precizní práce. Vždy je třeba pamatovat, že s jakou pečlivostí a přesností se bude pracovat, takový bude i výsledek - a nepřesnosti se násobí. Pokud je k soustruhu výškový suport, tak se vše udělá na něm. Důraz se klade na přesná měření nastavení - nejlépe úchylkoměrem. Jakost a tepelné zpracování materiálu se neřeší - bude to sloužit pouze pro pár kousků, které vydrží i běžná konstrukční ocel. Jako nůž škrabáku postačuje rozměrově příslušný plátek Poldi Radeko, který se musí v "teplejch" vybrousit vč. nože. Ale i Radeko se dá upnout na suport a tenkým kotoučkem (stačí i kotouček z flexky) ve vřetenu vybrousit. Nůž má běžný úhel čela +5° a na poslední dokončovací "doškrábnutí" je vhodný úhel 0, ale i -3° - spíše takové hlazení a zpevnění, resp. vytvrzení. Z foto je patrná konstrukce. Zvedací klínek je samozřejmě otočný a za závitem dotahovacího šroubu je kolíčkem pojištěný v drážce proti vytažení. Pouzdro nože je u zvedacího šroubu na 3x rozříznuté a v univerzálce sevřené - pro nulovou vůli závitu - jinak by se závit při škrabání povoloval (ale i dotahoval) - to je now-how - ale pouští se do světa.
A teď asi ten hlavní dotaz - na čem to škrabat. Profi stroje jsou masivní, složité a tudíž nedostupné. Opět padla volba na soustruh - toho vděčného pomocníka, i když jednoduchá protahovačka s otočnou kleštinou a tahem zajištěným buď hydraulikou nebo pohybovým šroubem by asi nebyl žádný problém. Časem přišel na svět takový jednoduchý, ale velice účelný, nápad. Na zadní konec vřetena soustruhu se na drážku+pero připevní dubová (to kvůli jednoduchosti, ale samozřejmě může být i z oceli, duralu apod.) širší řemenice "s mantinely", jejíž obvod má délku stoupání vývrtu. Do obvodu řemenice se navrtá a zatluče tolik kolíčků, kolik má být drážek. Někam vedle na soustruh se připevní obyčejná rolna. Zakoupí se tenké ocelové lanko, na něm se udělá na uzel obyčejné oko, to se zavěsí na jeden z kolíčků, lanko se obtočí přes řemenici a rolnu a upevní buď na koníka nebo suport. To s volbou, zda se bude škrabák tahat ručně koníkem, nebo strojně suportem při vyřazených převodech vřetena - tedy v čem bude upnutý nástroj škrabáku. Asi je jednodušší (a bezpečnější) lanko upnout na koník - sice to představuje poměrně velkou dřinu, ale mašina je vypnutá. Další možnost je ta, že pokud se na řemenici vytočí závit do strmého kónusu, kterým poběží lanko, tak při odvíjení lanka na menší průměr lze jednoduše vyrobit i vývrt progresivní - tzn. k ústí se zmenšujícím se stoupáním.
Dále se na zadní konec vřetena upevní další libovolná řemenice, na kterou se v protisměru lanka natočí provaz, ke stropu přidělá další rolna, a na provaz se uváže nějaké větší závaží - postačuje 5 kg - podle toho, jak jde lehce vřeteno "na volno". Toto závaží vrací při zpětném chodu vřeteno "po šroubovici" a současně dokonale vymezuje veškeré možné vůle.
A dál už to asi netřeba moc popisovat: Škrabákem se jezdí sem a tam a tak dlouho přidává na zdvihacím šroubu, až začne škrábat. Musí se neustále vydatně mazat a kartáčem čistit nástroj. Jakmile si nástroj "chroustne", tak se již drážkuje. Je třeba pořádně koukat, protože pilinky jsou mikroskopický. Po každé drážce se očko lanka přesadí na další kolíček a tak se vyškrábne další počet drážek. Potom - v zadní poloze se malinko přidá na zdvihacím šroubu - a tak se to opakuje pořád dokola. Pokud je hlaveň krátká a končí ve vřetenu, je nutné zdvihací šroub prodloužit nastavením a obsluhovat jej vždy od zadního konce vřetena a v zadní poloze.
Nevím, co říci více: Snad jen to, že hloubka třísky by neměla být větší, jak 0,001 mm. Jinak má tendenci se břit do materiálu "zakusovat". Lze si lehce spočítat úhel natočení zvedacího šroubu podle jeho stoupání a úhlu zvedacího klínku. Mazat, mazat a mazat. Hloubku drážek bez subita se speciálními nástavci nikdo nezměří - na šupléru zapomeňte; ale lze to přepočítat na otáčky zvedacího šroubu. Obvyklá hloubka drážek je 1/50 průměru, pro pláště menší, pro olovo větší. Zase se z toho nesmí dělat moc velká věda. Viděl jsem na vlastní oči předělanou hlaveň ze vzduchovky, kde z původního rozměru 4,5 mm lítaly plášťované 6,35 mm - a autor-kaskadér se mohl utlemit když mezi palcem a ukazovákem naznačoval, "jaký z toho lítají nudle". Tohle však, samozřejmě, nelze nikomu doporučovat - je to zakázané už jenom z důvodu reálné úvahy, co by se mohlo přihodit.
A teď to poslední: zalapování dna a boků drážky. Jak známo, tak lapovat můžeme pouze takovým nástrojem, který přesně kopíruje tvar obrobku - tedy negativem. Osvědčil se tento postup: Bylo použito velmi tvrdé (nějaké cizokrajné) dřevo (ale asi by šla i umělá hmota), které se se osoustružilo do mírného kónusu tak, aby malý ø šel do vývrtu a velký byl o něco málo větší než rozměr vývrtu v drážkách. Pak pomocí stávající drážkovací řemenice a přídavného frézovacího vřeteníku se do dřevěného kužele vyfrézoval příslušný počet hlubších drážek v daném stoupání. Potom se dřevěný kužel nasadil (zalepil) na dlouhou tyč a z většího průměru se kužel v polích vývrtu rozřízl - aby péroval. Tyč se protáhne vývrtem a silou zasune do vývrtu "pero do drážky", a za silného doplňování řídkého oleje s brusnou pastou se drážky vybrousí na stejném mechanismu. Drážky jsou po škrabání poměrně jemně obrobeny, takže lapovacích zdvihů je třeba překvapivě málo. Jakost povrchu lze kontrolovat elektrickou kamerou na ohebném káblíku - na WISHi stojí pár korun a lze ji spojit s PC.
Takže znovu připomínám - popsal jsem to jenom pro informaci a zvýšení strojařského přehledu obecenstva.
Je zřejmé, že by se asi takováto výroba hlavňoviny nevyplatila, protože na trhu stojí 60 cm takové kované hlavně v různých rážích asi 1600 Kč ve volném prodeji. Proto zájemcům pouze informativně naznačuji, jak by to šlo na Tajůplném ostrově pro dva trosečníky - strojař + jeden soustruh - v případě hladu a potřeby zbraň si vyrobit.
Zdar, Pe.
Samozřejmě že drážkovat díru upraveným výstružníkem nebo podobnými nástroji je nesmysl - pro nepřesnost výroby a enormní tažné síly. Výroba několikabřitého stavitelného protahováku je v hobby podmínkách nereálná. Ve finále by se hlaveň musela restrukturalizačně žíhat a rovnat.
Jediná reálná metoda je metoda škrábáním po jedné drážce - tj. stovky průtahů na drážku - tedy výroba pracná a zdlouhavá, ale velice spolehlivá, přesná a dává skvělé výsledky.
Vstupní materiál: Nemá cenu díru pro hlaveň vrtat - je to práce navíc (i když dlouhým vrtákem to jakžtakž jde, ale je to opět práce zdlouhavá a pracná a vrták musí být dokonale nabroušený). Cena vyvrtávacích tyčí je astronomická a u malého ø a velké délce vrtání stejně uhne - tedy rovnat "na průhled". Na trhu prodávají přesné silnostěnné trubky od ø 3 mm v různých obstojných kvalitách materiálu - sice to není (po staru) třída .15, je to třída cca .12 - tedy obstojná ocel. Tedy materiál je třeba získat již předvrtaný. Na rozměr "před vystružením" se opatří vrták příslušného rozměru (podle ø o 0,1 až 0,2 mm menší), nejlépe s dlouhou stopkou, stopka se stočí, na těsno nasadí do díry prodloužení vrtáku a zakolíkuje. Prodloužení se musí v souběžné lunetě stočit na rozměr vrtáku. Vrtá se pomalu za vydatného mazání a vracení vrtáku kvůli šponám. Nemusí se snad podotýkat, že větší soustruh je nezbytný a točná délka mezi hroty zhruba odpovídá možné délce hlavně. Vrtá se v kleštině, vrták neuhne - je veden předchozí dírou. Potom se musí díra vystružit na přesný rozměr (doporučuje se o 0,01 mm menší ø). Výstružník "na míru" se v obchodě nesežene, použije se s dostatečnou přesností stavitelný výstružník, který se musí opět prodloužit (nevařit - neničit - tenčí trubku splácnout do 4-hranu) a po setinkách přidávat. Tím se vytvoří rozměr v polích. Nezbytné je kvalitní měřidlo - ideální je "dlouhé" subito, ale lze si i vytvořit jednoúčelový kalibr s dobrou a zmetkovou stranou - na měření postačuje mikrometr. Rozměry díry v polích musí odpovídat příslušné normě, povolená tolerance je +0,03 mm (asi do roku 1970 byla tolerance +0,05 mm). Jednu setinu třeba ponechat na zalapování pole. Nehledat v tom žádnou vědu: do podélně rozříznuté tyče se vloží a obtočí šmirgl a postupně od hrubého až po jemný lze vytvořit axiálním posuvem na poli téměř zrcadlo. K dokončení lze použít i brusné pasty a plstěný vytěrák hlavní. Třeba nezapomenout, že hlaveň se vyrábí na každé straně alespoň o 20 mm delší - vyústění děr při ruční práci má již větší rozměr, a proto se ve finále konce odříznou. Pro další škrábání je nezbytné si na materiálu vyznačit - vyrazit značku, kde je začátek (čelo hlavně), protože v tom samém směru pak bude procházet střela - nesmí opačně. Nyní je hlavňovina finálně vyrobená v polích a dále do nich již nebudeme sahat.
Potom je třeba vyrobit škrabák. Nástroj se zdá býti složitý, ale ve skutečnosti to je práce tak na 3 hodiny klidné práce za dlouhých zimních večerů. Není k tomu třeba moc věcí - nějakou stopkovou frézu, vrtáky, výstružníčky na díry a drobné na kolíkování 1:50, závitníky s jemným stoupáním a veliký kus trpělivé a precizní práce. Vždy je třeba pamatovat, že s jakou pečlivostí a přesností se bude pracovat, takový bude i výsledek - a nepřesnosti se násobí. Pokud je k soustruhu výškový suport, tak se vše udělá na něm. Důraz se klade na přesná měření nastavení - nejlépe úchylkoměrem. Jakost a tepelné zpracování materiálu se neřeší - bude to sloužit pouze pro pár kousků, které vydrží i běžná konstrukční ocel. Jako nůž škrabáku postačuje rozměrově příslušný plátek Poldi Radeko, který se musí v "teplejch" vybrousit vč. nože. Ale i Radeko se dá upnout na suport a tenkým kotoučkem (stačí i kotouček z flexky) ve vřetenu vybrousit. Nůž má běžný úhel čela +5° a na poslední dokončovací "doškrábnutí" je vhodný úhel 0, ale i -3° - spíše takové hlazení a zpevnění, resp. vytvrzení. Z foto je patrná konstrukce. Zvedací klínek je samozřejmě otočný a za závitem dotahovacího šroubu je kolíčkem pojištěný v drážce proti vytažení. Pouzdro nože je u zvedacího šroubu na 3x rozříznuté a v univerzálce sevřené - pro nulovou vůli závitu - jinak by se závit při škrabání povoloval (ale i dotahoval) - to je now-how - ale pouští se do světa.
A teď asi ten hlavní dotaz - na čem to škrabat. Profi stroje jsou masivní, složité a tudíž nedostupné. Opět padla volba na soustruh - toho vděčného pomocníka, i když jednoduchá protahovačka s otočnou kleštinou a tahem zajištěným buď hydraulikou nebo pohybovým šroubem by asi nebyl žádný problém. Časem přišel na svět takový jednoduchý, ale velice účelný, nápad. Na zadní konec vřetena soustruhu se na drážku+pero připevní dubová (to kvůli jednoduchosti, ale samozřejmě může být i z oceli, duralu apod.) širší řemenice "s mantinely", jejíž obvod má délku stoupání vývrtu. Do obvodu řemenice se navrtá a zatluče tolik kolíčků, kolik má být drážek. Někam vedle na soustruh se připevní obyčejná rolna. Zakoupí se tenké ocelové lanko, na něm se udělá na uzel obyčejné oko, to se zavěsí na jeden z kolíčků, lanko se obtočí přes řemenici a rolnu a upevní buď na koníka nebo suport. To s volbou, zda se bude škrabák tahat ručně koníkem, nebo strojně suportem při vyřazených převodech vřetena - tedy v čem bude upnutý nástroj škrabáku. Asi je jednodušší (a bezpečnější) lanko upnout na koník - sice to představuje poměrně velkou dřinu, ale mašina je vypnutá. Další možnost je ta, že pokud se na řemenici vytočí závit do strmého kónusu, kterým poběží lanko, tak při odvíjení lanka na menší průměr lze jednoduše vyrobit i vývrt progresivní - tzn. k ústí se zmenšujícím se stoupáním.
Dále se na zadní konec vřetena upevní další libovolná řemenice, na kterou se v protisměru lanka natočí provaz, ke stropu přidělá další rolna, a na provaz se uváže nějaké větší závaží - postačuje 5 kg - podle toho, jak jde lehce vřeteno "na volno". Toto závaží vrací při zpětném chodu vřeteno "po šroubovici" a současně dokonale vymezuje veškeré možné vůle.
A dál už to asi netřeba moc popisovat: Škrabákem se jezdí sem a tam a tak dlouho přidává na zdvihacím šroubu, až začne škrábat. Musí se neustále vydatně mazat a kartáčem čistit nástroj. Jakmile si nástroj "chroustne", tak se již drážkuje. Je třeba pořádně koukat, protože pilinky jsou mikroskopický. Po každé drážce se očko lanka přesadí na další kolíček a tak se vyškrábne další počet drážek. Potom - v zadní poloze se malinko přidá na zdvihacím šroubu - a tak se to opakuje pořád dokola. Pokud je hlaveň krátká a končí ve vřetenu, je nutné zdvihací šroub prodloužit nastavením a obsluhovat jej vždy od zadního konce vřetena a v zadní poloze.
Nevím, co říci více: Snad jen to, že hloubka třísky by neměla být větší, jak 0,001 mm. Jinak má tendenci se břit do materiálu "zakusovat". Lze si lehce spočítat úhel natočení zvedacího šroubu podle jeho stoupání a úhlu zvedacího klínku. Mazat, mazat a mazat. Hloubku drážek bez subita se speciálními nástavci nikdo nezměří - na šupléru zapomeňte; ale lze to přepočítat na otáčky zvedacího šroubu. Obvyklá hloubka drážek je 1/50 průměru, pro pláště menší, pro olovo větší. Zase se z toho nesmí dělat moc velká věda. Viděl jsem na vlastní oči předělanou hlaveň ze vzduchovky, kde z původního rozměru 4,5 mm lítaly plášťované 6,35 mm - a autor-kaskadér se mohl utlemit když mezi palcem a ukazovákem naznačoval, "jaký z toho lítají nudle". Tohle však, samozřejmě, nelze nikomu doporučovat - je to zakázané už jenom z důvodu reálné úvahy, co by se mohlo přihodit.
A teď to poslední: zalapování dna a boků drážky. Jak známo, tak lapovat můžeme pouze takovým nástrojem, který přesně kopíruje tvar obrobku - tedy negativem. Osvědčil se tento postup: Bylo použito velmi tvrdé (nějaké cizokrajné) dřevo (ale asi by šla i umělá hmota), které se se osoustružilo do mírného kónusu tak, aby malý ø šel do vývrtu a velký byl o něco málo větší než rozměr vývrtu v drážkách. Pak pomocí stávající drážkovací řemenice a přídavného frézovacího vřeteníku se do dřevěného kužele vyfrézoval příslušný počet hlubších drážek v daném stoupání. Potom se dřevěný kužel nasadil (zalepil) na dlouhou tyč a z většího průměru se kužel v polích vývrtu rozřízl - aby péroval. Tyč se protáhne vývrtem a silou zasune do vývrtu "pero do drážky", a za silného doplňování řídkého oleje s brusnou pastou se drážky vybrousí na stejném mechanismu. Drážky jsou po škrabání poměrně jemně obrobeny, takže lapovacích zdvihů je třeba překvapivě málo. Jakost povrchu lze kontrolovat elektrickou kamerou na ohebném káblíku - na WISHi stojí pár korun a lze ji spojit s PC.
Takže znovu připomínám - popsal jsem to jenom pro informaci a zvýšení strojařského přehledu obecenstva.
Je zřejmé, že by se asi takováto výroba hlavňoviny nevyplatila, protože na trhu stojí 60 cm takové kované hlavně v různých rážích asi 1600 Kč ve volném prodeji. Proto zájemcům pouze informativně naznačuji, jak by to šlo na Tajůplném ostrově pro dva trosečníky - strojař + jeden soustruh - v případě hladu a potřeby zbraň si vyrobit.
Zdar, Pe.
- robokop
- Site Admin
- Příspěvky: 22408
- Registrován: 10. 7. 2006, 12:12
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Když nemáte citron, dejte tam limetku. Když nemáte limetku, dejte tam cibuli. A když nemáte cibuli, dejte tam sójovku.
tim jsem chtel rict ze:
1. kdyz to boucha tak bych tam neladoval jakejkoli material kterej beda rikal ze je dobrej
2. k cemu to tu kolegum strojarum ma byt kdyz to stejne nesmej osadit komorou atd... leda ze by to melo byt nabadani k trestne cinnosti, takze velmi opatrne a v mezich zakona!
tim jsem chtel rict ze:
1. kdyz to boucha tak bych tam neladoval jakejkoli material kterej beda rikal ze je dobrej
2. k cemu to tu kolegum strojarum ma byt kdyz to stejne nesmej osadit komorou atd... leda ze by to melo byt nabadani k trestne cinnosti, takze velmi opatrne a v mezich zakona!
Vsechna prava na chyby vyhrazena (E)
Moc zajímavý, myslím že ty postupy se dají využít pro pro jiné použití. Škoda že v evropě je okolo zbraní taková hysterie.
XpertMill, Gravos, Ninos, Galaad
IQ156
-1500Kč, -520Kč, -1čokoláda, - 28000Kč
www.freeair.cz www.rotexelectric.eu www.retrofitcnc.cz
IQ156
-1500Kč, -520Kč, -1čokoláda, - 28000Kč
www.freeair.cz www.rotexelectric.eu www.retrofitcnc.cz
Zakony v evrope je zbytecne komentovat. Nejdriv vymysli kategorii ve zbrojaku i pro vzduchovky a nasledne nam vsem zbrane zabavi, finalne zakazou i kudly. Na youtubku je par zajimavych kanalu, kde zbrojni kutilove maniaci ve statech vyrabi bum, bum hracky. Maji sverak, flexu a svarecku. Po dokonceni to nakrmi magnumem vystreli z ukrytu na provazek a pokud se to silene dilo neroztrhne, potom vesele pali z ruky. Odkazy zde sirit nechci, kdo se zajima najde si.
Neboj za chvíli dojde i na auta ,na nože už v Anglii došlo už si je za chvíli neodvežeš ani na piknik aby tě náhodou nepovažovali za teroristu.lubos píše:. Škoda že v evropě je okolo zbraní taková hysterie.
http://www.rm-reznicek.cz" onclick="window.open(this.href);return false;
-
- Sponzor fora
- Příspěvky: 8174
- Registrován: 16. 7. 2006, 12:33
- Bydliště: Praha Bohnice + Roudnice nad Labem
- Kontaktovat uživatele:
Kdo ví, třeba tahle dovednost bude za pár let cennější než, dejme tomu, povědomí o tom jak se nenechat napálit překupníkem nebo jak rozdělat oheň jednou sirkourobokop píše:k cemu to tu kolegum strojarum ma byt kdyz to stejne nesmej osadit komorou atd... leda ze by to melo byt nabadani k trestne cinnosti, takze velmi opatrne a v mezich zakona!
![Smile :-)](./images/smilies/icon_smile.gif)
O nějakou trestnou činnost bych se nebál, vědět jak vyrobit pušku snad ještě není trestné, takovou totalitu tu ještě nemáme. Krom toho je jasné, že by to každý lépe vybavený strojař nakonec nějak dokázal
![Smile :-)](./images/smilies/icon_smile.gif)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Aleš Procháska
neměli by tedy zabavit soustruhy, frézky, pilníky a v podstatě vše na čem by se dala vyrobit zbraň..
věčný rýpal,který musí mít poslední slovo, odpůrce low-cost zařízení končících v naprosté většině případů v hromadě šrotu
uživatelé hýbátek, kteří mají z mých příspěvků celoživotní trauma nechť si mé příspěvky VYPNOU
uživatelé hýbátek, kteří mají z mých příspěvků celoživotní trauma nechť si mé příspěvky VYPNOU
Tááák a hobbíci budou mít po hehe
odevzdáte nářadí a budete moct si s nim hrát pouze pod dohledem úředníka EU ![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
http://www.rm-reznicek.cz" onclick="window.open(this.href);return false;
No jo bylo, ale lidi již zapoměli, takže jak se zdá je tady opět čas na opáčko, budou vládnout rudí a šedí a velet jim budou stbáci školení v Rusku
Nuže kdo nezná svou minulost je odsouzen ji opakovat...
Jinak vývrt hlavně = rifling barell, takže hledal bych pod názvem operace rifling doplněn o slovíčka jako machine, DIY atd...
Rozhodně doporučuji použít alternatívní vyhledávače nějak mám pocit že užití G-brýlového šmírovače by se vzhledem k obsahu nemuselo v budoucnu vyplatit... třeba:
https://duckduckgo.com/?q=rifling+machine&t=h_&ia=web" onclick="window.open(this.href);return false;
Že se tato technologie da použít i jinde než ve zbrojířině vím, protože takto se dělali spec. lisovací komory pro kontinuální lisování...
![Twisted Evil :twisted:](./images/smilies/icon_twisted.gif)
Nuže kdo nezná svou minulost je odsouzen ji opakovat...
Jinak vývrt hlavně = rifling barell, takže hledal bych pod názvem operace rifling doplněn o slovíčka jako machine, DIY atd...
Rozhodně doporučuji použít alternatívní vyhledávače nějak mám pocit že užití G-brýlového šmírovače by se vzhledem k obsahu nemuselo v budoucnu vyplatit... třeba:
https://duckduckgo.com/?q=rifling+machine&t=h_&ia=web" onclick="window.open(this.href);return false;
Že se tato technologie da použít i jinde než ve zbrojířině vím, protože takto se dělali spec. lisovací komory pro kontinuální lisování...
A tak to dopadá, když už ani policie není ozbrojená....fmodel píše:Neboj za chvíli dojde i na auta ,na nože už v Anglii došlo už si je za chvíli neodvežeš ani na piknik aby tě náhodou nepovažovali za teroristu.lubos píše:. Škoda že v evropě je okolo zbraní taková hysterie.
- Přílohy
-
- Exposed_on_Camera.mp4
- (4.18 MiB) Staženo 324 x
No jen jestli jde jen o rudé ,spíš bych se bál různých Makronků,Makrel a Junkrsů Ti se vzhlídli v tom že vědí co je pro nás jako Evropany nejlepší .Zaptej se někoho v Anglii jak je to s těma nožema ,asi bych tam nesměl protože mám jeden v tašce jako dárek na dobrou svačinku ![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
Naposledy upravil(a) fmodel dne 3. 12. 2017, 3:11, celkem upraveno 1 x.
http://www.rm-reznicek.cz" onclick="window.open(this.href);return false;
Kvoli nozom netreba prekracovat mlaku staci ist do DE a mat otvarak s cepelou dlhsou ako 8,5cm
http://www.policie.cz/clanek/zbrane-zak ... mecku.aspx
http://www.policie.cz/clanek/zbrane-zak ... mecku.aspx
Myslím že si to zaslouží ,neozbrojenej policajt nemůže chránit své občany, tak že by ho nebo jeho nadřízené měli zavřít za vlastizradu.Josef píše: A tak to dopadá, když už ani policie není ozbrojená....
http://www.rm-reznicek.cz" onclick="window.open(this.href);return false;